–Mår du bra? –Det är nåt som känns fel.
–Jag kan inte sova. –Gör det ont i nacken? Som ett bett?
Ja, hur visste du det?
Mark? Det kanske låter konstigt, men är nån mer vaken?
Har nån sömnproblem?
Är du där, Mark?
Vänta här. Jag går.
Gloria!
Vi måste sticka. Det är en psykattack. De är här.
Jag försökte hinna i tid, men det är för sent.
Hallå?
Nej! Kom igen.
Kom ihåg din familj.
–Minns första gången. –Minns terrorismen.
Jag har ont i huvudet. Jag blir som en av dem.
Tänk inte. Då kan de inte ta sig in i ditt huvud.
Hur ska det gå till?
Jag vet ett sätt.
INOM KORT "Dark Sky, den tredje vågen"
"Dark Sky, den tredje vågen." Jag vet! Helt otroligt. Okej...
Efter den här exklusiva förhandstitten, tack ska ni ha...
...som inte bara ses av er här–
–utan också av alla som streamar från den officiella webbsidan. – Hej!
Okej, men nu ska vi återgå till affärerna.
En stor applåd till Jill Goddard!
–Jag älskar dig! –Tack.
–Vi menade henne. –Vilka vi? Det är bara du som talar.
Jag är här med mina vänner.
Hade de varit det hade de inte låtit dig göra bort dig.
Som jag sa, så efter den här exklusiva förhandstitten–
–så måste jag veta om en viss "karaktär"–
–dör den här gången.
Den vita t–shirten, Jill.
Undrar du om t–shirten jag har på mig överlever?
Jag är lite obekväm just nu.
Inom kort–skylten dyker upp när t–shirten ska av, och då tänker man.
Klicka för att spela in
Fan!
Ledsen, den började spela in innan kameran var på plats.
Jag kanske ska ta det från början.
Eller så klipper ni bort den här biten. Den spelar väl in nu?
En personlig presentation.
Jag heter Nick Chambers och driver hemsidan jillgoddardcaught.com.
Ni vet, bilder på Jill, videoklipp, artiklar...
Jag är först ut med vissa saker.
Men det var turligt. Jag är ingen reporter och har ingen agentur.
Presentera... Det har jag redan gjort. Ledsen. Vad väntar jag mig...
Jag är uppriktigt glad att jag vann. Många bloggare var med i tävlingen.
Det är min första besök i Austin. Jag checkade in för några timmar sen.
Otroligt att få träffa Jill Goddard. Jag hoppas intervjun blir bra.
Jag vill inte förstöra hennes middag.
Jag lovar att inte bli så nervös som jag är nu. Tack för allt.
Skickar videon
Jag är överraskad. Har ni visat för mycket?
Okej, berätta det för honom.
När ni ser den färdiga scenen så finns det fler nivåer än ni tror.
Det är en våt dröm. Jag visste. Det är precis då jag vaknar, eller hur?
Nej, nej.
–Jag hatar drömmar på film. –Hatar du drömmar på film?
Hallå? Nick Chambers? Är du Nick Chambers?
Är du den som vunnit middagen med Jill Goddard?
Jag heter Simon Chord. Jag jobbar för Dark Sky–sidan.
–Skickade du en video nyss? –Jag spelade in lite för snabbt.
–Det är ingen fara. –Jag svarade på två frågor samtidigt.
–Det är lugnt. Var är du nu? –Jag är på hotellet.
–Men konferensen pågår nu. –Jag vet, jag tittar på den.
–Var du inte på hotellet? –De streamar det från er hemsida.
Blev du inte inbjuden? Har ingen kontaktat dig?
Har inte producenterna ringt och sagt att tävlingen är inställd?
Vad? Nej. Jag trodde att jag skulle vänta här. Är den inställd?
Ett ögonblick.
Jag tror att vi har en till fråga. Ja, där uppe.
Okej. Hej, Jill. Det såg bra ut. Jag ser fram emot premiären.
Det här är din tredje film med Dave och den första då ni är ihop.
–Har det varit annorlunda att jobba? –Vi slipper smyga omkring.
Hör du mig, Nick? Jag beklagar, Nick. Jag kan inte göra nåt.
Vad hände? Har jag kommit hit förgäves?
Jag vet inte. Jag har lämnat ett meddelande till dem.
Det är hjärtekrossande.
Jag får inte ihop det. De bad mig spela in en hälsning.
–Vad fan stirrar hon på? –Vadå? Vem?
Hon tittar in i väskan hela tiden. Tror hon kokainet ska flyga ut?
–Vad pratar du om? –Vänta en sekund.
Först vill jag lovprisa din insats. Jag är ett stort fan av sagan.
Jag vill fråga dig om ryktena om videon som läckt.
Jag är inte med i nån stulen hemmagjord porrfilm.
Det stämmer. Jag har den här.
Lägg av, Richie. Filmen är bra, du behöver inte hitta på porrhistorien.
Menar du att producenterna startade ryktena, Jill?
–Nick... –Jag skämtade och det gjorde hon med.
Dra den här länken till Dark Sky–sidan.
–Vad är det? –En övervakningskamera på teatern.
Jag kan styra den härifrån. Jag kan zooma in.
Jag kan flytta på den. Hennes mobil. Det är en perfekt modell.
Perfekt för vad?
Kan du inte ta en bild? Vi har den bästa utsikten.
–Vad pratar du om? –Du vet precis vad jag pratar om.
Jag har sett bättre urringningar. Hon har aldrig visat sina bröst förut.
–Det är gränslandet. –Varifrån ringer du? Var sitter du?
Vänta ett tag, vänta... Så där.
Klicka på länken.
Du är utbildad i Europa men vänder dig främst till USA.
–Hur skiljer sig publiken åt? –De är mer krävande i USA.
Vad är det här?
Är du där, Chord?
Tyst! Stäng av volymen annars hör hon oss.
Jag glömde att det startar med micken på.
–Så det här är... –Det är hennes mobil.
Du kan kolla på vad du vill. Hennes meddelanden, bilder, kontakter.
De kan inte ta oss på bar gärning. Hon tror att kameran är avstängd.
–Varför får jag den? –Kan du hålla en hemlighet?
–Ja. –Det är hon som ställt in middagen.
Vi skulle kunna fortsätta i timtals...
I morgon hittar de på nån ursäkt–
–som de brukar göra när hon beter sig som en jävla bitch.
–Avbokade hon middagen? –Ja, för en stund sen.
Det är inte sant. Jag har kommit ända hit och ingen har sagt nåt.
Du kan se vem hon ringer till. Tony Hillman.
Jag tror att det är hennes... Ja, det är hennes agent.
Hej. Jag kunde inte svara. Jag är på väg till dig nu.
Jag visste inte när festen var slut. Tänker du inte gå på den?
Jag smet iväg för att träffa dig utan att behöva förklara mig.
Ska jag behöva försvara mig för dig? Jag har bara några timmar tillgodo.
–Jag har väntat hela dagen. –Han bokade rummet för en månad sen.
–Vilken skitstövel. –Ska hon träffa honom? Ska de...
Helt otroligt. Du åker hem till L.A. med en bättre souvenir än middagen.
–Jag är på väg till limon. –Hittar du till Grand Wells Hotel?
–Jag frågar chauffören. –Jag väntar på rummet. Vi ses.
–Sa hon Grand Wells? –Hur så?
–Det är mitt hotell. –Är det sant?
–Ja. –Vänta ett slag. Vilket är ditt rum?
–Rum 700. Varför? –700...
Varför?
–Du spelade in hälsningen? –Ja, jag har en videokamera.
–Jag fick den i receptionen. –Bra. Vänta. Det är ett videosamtal.
–Var är du, Jill? –Jag är på väg till hyreshuset.
–Richie är förbannad. –Det är jag med.
–Det är inte samma sak. –Han borde rådfrågat mig först.
"Du filmades när du onanerade för din pojkvän."
–Lägg av. Rykten kommer hela tiden. –De pratar om det överallt.
Det är säkert ett team publicister som ligger bakom.
–Ska jag klicka på den, Chord? –Visst.
...och struntar i schemat. Vet du vad de tycker om dig?
–Folk såg dig säkert på toa. –Är det det som oroar dig?
Ingen har sett mig ta droger för jag inte tar droger.
Eller hur, bitch... Ställ videokameran vid fönstret.
Okej.
Jag vill inte. Jag vill inte omförhandla.
–Vad pratar du om? –Jag kan inte fortsätta.
Sikta på andra sidan av byggnaden.
–Vad? –Perfekt.
–Kan du göra så? –Ett ögonblick.
Hur är det möjligt?
Rum 686.
Du kommer att må bättre i morgon.
Det är inget jag bestämt nu. Jag har tänkt på det ganska länge.
Har du tänkt på det och inte sagt nåt?
–Det ringer. Vi hörs i morgon. –Nej, Jill. Jill...
Det är jag, Jill. Receptionen ringde. Det var en läcka i rummet.
Jag har fått ett annat rum. 686. Jag är på väg dit.
–Jag är snart där. –Vi ses.
Oroa dig inte. Släck ljusen. Då ser de dig inte–
–särskilt inte om de knullar, och det verkar vara planen.
Vad? Chord... Jag tänker inte...
–Vad är det där? –Vad är vad?
–Vad är det här? –Vad pratar du om?
–Ett nytt fönster öppnades. –Nej, det gjorde det inte.
–Vad menar du? –Vänta ett ögonblick.
Det är han. Det är Tony. Släck ljusen annars är vi körda.
–Helvete, Chord. Jag orkar inte mer. –Oroa dig inte. Ge mig en sekund.
Okej, Nick. Jag har en massa jobb att göra. Jag kopplar ner mig.
–Ska du gå? –Jag finns här. Du kan ringa mig.
–Men... –Du kan stänga av kameran och datorn.
Men kom ihåg att det är hennes fel att du sitter fast här.
Det är väl rimligt att hon står för underhållning.
–Vänta nu... –Du är schyst, Nick.
Hon brukar jävlas med såna som dig. Jag vill bara ge igen.
Vi ses snart, Nick.
–Hallå? –Hallå?
Vi kan försäkra att ingen kan se eller spåra oss.
Vi har skapat mjukvaran. Det är fullständigt säkert att tala med oss.
–Nå? –Vadå? Vad vill ni?
–Vi vill jobba för dig, Nevada. –Vad?
–Vad kallade ni mig? –Nevada.
–Hej, hur mår du? –Det är bra.
–Vad är det? –Dave ringde upp mig.
Jag blev jättenervös. Men oroa dig inte.
Han tror att jag är i L.A.
–Varför ringer han dig? –Jag är ju din agent.
Vem annars ska han ringa?
–Vill du ha? –Nej.
Oroa dig inte för Dave.
Jag lyckades lugna ner honom.
Jag har blivit proffs på att lugna ner skådespelare.
–Vad sa du? –Att du nog bara var stressad.
–Att du inte menade det du sa. –Jag har ju tänkt på det i månader.
Jovisst, jag vet det, men du var inte allvarlig. Okej?
Du måste tajma in det bättre.
Du vet hur Dave är, han tror att han har full koll och om du...
–Jag vill göra slut med honom. –Va?
Vi har ältat det här tusentals gånger, Jill.
Det är för tidigt. Varför litar du inte på mig?
Kanske för att du är proffs på att lugna ner skådespelare.
Jag ska beställa upp mat. Tänk igenom det.
Jill? Vart ska du, Jill?
Helvete!
–Nick? –Han tittar hitåt, Chord.
Ljuset tändes och han såg kameran. Jills agent.
Jill har åkt men han tittar upp. Jag vet inte vad han gör.
Han har lämnat rummet och ringer receptionen. Vi kan höra honom.
Tyst.
–Receptionen. –Jag är i rum 686.
Vilket rum ligger mittemot mitt, en våning upp.
Det är rum 700. Det står tomt. Varför undrar ni?
Va? Är det ingen där?
Om ni vill ta en titt kan jag ordna ett kort till dörren.
–Okej. Jag är på väg. –Tack för ert samtal.
Vad i...?
Receptionen på första våning. Den måste ligga... Där är det.
Han är på väg. Jag måste dra.
Du kan inte lämna datorn och kameran, och du hinner inte ta med dem.
Gör som jag säger.
Gör som jag säger så ordnar det sig.
Lägg dina saker under sängen, där pilen pekar.
Videokameran och väskan. Allt förutom datorn.
–Under sängen? –Gör det.
Där inne. Det ligger en väska där. Öppna den. Skynda dig.
Ser du metalltaggarna? Elpistolen har en spärr längst ner.
Det är enkelt. När han kommer in så elchockar du honom bakifrån.
Han kommer inte ens att se dig. Han vaknar i ett tomt rum.
–Jag vet int... –Annars får du ta dig an honom.
Och han verkar vara din överman. Det är ditt beslut.
Hallå?
Hallå.
Vad i...
Fan, fan, fan...
Flytta på nattduksbordet.
Vad är det här?
Det är en munkavel och ett handfängsel.
Han har inte sett dig och jag har raderat dina uppgifter.
Du måste ut innan han larmar.
Så här försäkrar vi oss att han inte för nåt oväsen.
–Nej, nej, nej. –Tänk om han vaknar när du är här.
Ska du elchocka honom igen? Det är livsfarligt. Gör det för honom.
–Jag kan väl gå. –Du måste följa mina instruktioner.
Om du inte gör det så loggar jag ut.
–Då så. Vi ses. –Nej!
Bind honom. Nu.
Alla saker... Varför har du lagt dem här?
Skynda dig. Ta datorn och lämna rummet.
Mina andra saker då?
Kom igen. Ta datorn och stick.
Stäng inte av den, idiot! Jag måste guida dig. Batteriet håller.
Det är tomt i hallen. Gå ut och sväng till höger.
Det finns en varuhiss i slutet av hallen. Du hade väl en hyrbil?
–Ja. –Nej, vänta!
Om du stannar där kommer de att se dig. Ingen får se dig.
De är på väg mot dig. Ta dörren till vänster. Rum 704. Var tyst.
Rör dig inte. Du är inte ensam.
–Hallå? –God kväll. Kan jag be er om nåt?
Vi går igenom vår utrustning. Kan ni höja volymen på er tv?
Absolut.
Tack så mycket.
Lämna rummet. Nu.
Bra. Hissen är där. Åk ner till garaget.
Det var du. Killen i receptionen. Rösterna liknade varandra.
Jag är bra på att imitera. Skynda dig. Vi klarar av det här, Nick.
–Skynda dig. –Är du säker att ingen såg mig?
Allt det där i mitt rum, kamerorna...
Oroa dig inte. Inget går att spåra. Ingen vet att du var där.
Det betyder... Du har redan varit på mitt rum.
Om jag sagt att jag förberett ditt rum hade du blivit arg.
Var är du nu? Var sitter du nånstans?
Okej, du klarade det. Vi hade tur. Garaget är tomt.
–Vem är du? –Skynda dig in. Vår tur varar inte.
Du glömmer datorn!
Ledsen. Jag måste ha glömt den på.
–Var du i bilen? –Ja, öppna handskfacket.
Sätt den på instrumentbrädan riktad mot vägen.
–Nej, jag gömmer mig inte i baksätet. –Var är du? Var sitter du nånstans?
Gör det.
–Varför? I vilket syfte? –Sätt kameran på instrumentpanelen.
I vilket syfte? Varför gör du så här? Jag vill se dig. Kom fram.
Jag kan enkelt visa det här för polisen. De är ett knapptryck bort.
–Jag förklarar för dem. Jag... –De kommer inte ens att fråga.
–De kommer redan veta vem du är. –Jag heter Nick Chambers...
De ser hur du vann en bloggtävling som ingen har godkänt.
En bloggtävling som helt plötsligt... Bara försvinner.
Hur länge har du planerat det här?
Det är ditt beslut, Nick.
–Vart? –Du har fått en pil. Följ den.
–Vart ska vi? –Kör!
Stäng av den hemska musiken, Nick.
–Du lämnade den på. –Cd: n väckte mitt intresse.
Det känns inte som din musikstil.
Jag vet vad du gillar och du avskyr skiten lika mycket som jag.
Är du säker på att det är din cd?
Jag måste iväg ett tag. Fortsätt att köra så är jag strax tillbaka.
–Ursäkta, Nevada. –Varför kallar ni mig så?
–Vi har setts. Vi möttes i april. –Jag vet inte vad du pratar om.
Vi kan reglerna. Om man vill jobba hos dig måste man hacka sig in först.
Det gjorde vi i april. Vi laddade in en hälsningsfras.
–Senare samma dag ringde du upp oss. –Här är videoklippet.
Vad får er att tro att ni kan kontakta mig så?
–Hej... Nevada? Är du Nevada? –Ja, det är jag.
Först tyckte vi det var märkligt att du kopplade bort oss så där–
–sen insåg vi att linan kanske var osäker, så vi har gjort den säkrare.
Vänta, vänta... Jag är inte Nevada!
Helt riktigt... – Om du visar ditt ansikte så bör vi visa vårt.
Jag heter Pierre Da Rocha, Triop 1. Det här är vår bas i Paris.
Vem talar, Nick? Hörde du en röst?
–Det var... radion. –Du har ingen radio i datorn.
–Det är bilradion. –Du är nästan framme. Vänta där.
Förlåt för det, Nevada. Du är mitt i ett uppdrag.
Det är inte ditt verkliga ansikte. Du är sminkad. Det här är fel tillfälle.
Vi lämnar ett fönster där du kan tala till oss när du vill.
Kom ihåg. Du är den bästa, men vi är god tvåa.
Minns du det vi gjorde med Jills mobil. Hennes dator blir enklare.
Hon är i lägenheten de hyrt. Hon vet inte att webbkameran är på.
–Vad är det? –Hennes dator. Inifrån.
Du har en fil på ditt skrivbord. Dra den till hennes fönster.
Då öppnas den i hennes dator. Gör det nu.
–Vad är det? –Den öppnas i båda era fönster.
–Du kommer att kunna se allt. –Vad är det?
Gör det.
Vad är det, Chord?
Är det du? Vad gör du?
Vad är det frågan om?
Det var du som ville se mig så gärna. Så här är det, Nick.
Du har två alternativ. Antingen drar du meddelandet till Jills dator...
...eller så ger jag det till henne personligen.
Hallå?
Vänta, Chord! Nej! Vad gör du?
Det är upp till dig, Nick. Skicka filen eller så går jag upp.
Vänta! Jag gör det.
Helvete! Vad är det nu?
–Jill. Är allt bra. –Jodå.
–Det verkar inte så. –Såg du sändningen?
Nej, nu. Du ser förbannad ut.
Nej, förlåt. Jag hörde ett ljud och blev skärrad.
Vänta tills de pratat klart. Skicka meddelandet när vännen lägger på.
–Jag är strax tillbaka. –Hallå? Chord?
...är telefonen avstängd kan jag inte nå dig.
Du pratar med mig nu.
Tony ringde tidigare.
Jag tänker logga ut, Carol. Jag vill lägga mig.
Han sa att du och Dave hade bråkat. Han är bekymrad över ert förhållande.
–Så Tony är bekymrad. –Ja.
–Han sa att ni... –Nevada?
Kan ni ta över min dator? Gör det nu.
Han vill hjälpa dig, Jill.
Det finns en man i hennes hus. Han ser allt jag gör. Hon är i fara.
Har du en ping pong–kamera? Vi kan geolokalisera dig då.
–Vad? –Där är du.
–Den är på din instrumentpanel. –Glöm mig. Hon är i fara.
Du befinner dig i en kritisk punkt i din karriär. Du får inte sumpa det.
Media är som gamar. Du kanske tror de förlåtit dig–
–för de gett dig andrum. Men det har de inte.
De korsfäster dig om du drar dig tillbaka.
Och sen kommer de håna dig om du ångrar dig.
Kan jag hjälpa dig? Behöver du nåt?
–Ja. –Vad?
Nå, Nick?
Vad väntar du på?
Skicka den.
–Säg vad det är så skickar jag det. –För helvete, Nick...
Vi har redan pratat om det här. Till och med en idiot som du–
–kan lista ut att om jag velat skada henne hade jag gjort det redan.
–Jag gör det om du tvingar mig. –Okej. Jag skickar den!
Bra. Det var väl inte så svårt?
Åh herregud, nej.
Chord! Herregud!
Om hon lägger ner mobilen så stänger jag av strömmen. Skriv det.
LÄGG NER MOBILEN
LÄGG NER DEN
Om hon tar upp den så återhämtar sig aldrig Tonys mun.
TA INTE UPP DEN
Säg åt henne att stå stilla.
STÅ KVAR DÄR DU ÄR
–Kan du se mig? –Svara då, för fan!
JAG SER DIG
Okej, Nick. Du kan ta över nu. Varsågod.
Var är Tony? Vad vill du med mig?
–Berätta för henne, Nick. –Vadå?
–Vad du vill med henne. –Jag vill inte nåt.
–Hon gör allt du ber om, Nick. –Jag vill inte ha nåt.
Precis som på hotellet. Du är en bluff.
Sluta! Snälla sluta.
Vänta, Chord. Okej...
SÄTT DIG FRAMFÖR DATORN
Bra. Ser du hur lätt det är? Allt finns i ditt huvud.
Det finns redan där.
BRA
–Okej, släpp Tony. –Ledsen.
–Sluta! –Jag vet inte vad jag ska säga.
Okej. Okej!
ÖPPNA MORGONROCKEN
–Bra. Jösses. – Så här?
–Skojar du? –Okej. Vänta.
Ja, vidare. Självklart.
Tidigare fick du nöja dig med dina lama bilder på din snusksida.
Nu kommer du äntligen förbi gränslandet.
Så här? Vad vill du?
–Okej. Låt mig tänka, Chord. –Vad behöver du tänka på?
SÄRA PÅ BENEN
Det här är bra grejer.
Bättre än bilderna på Jill där du knappt ser trosorna.
Du gillar det, men de retas med dig.
Jag har en idé. Säg var du är så kan jag komma över. Jag gör vad du vill.
Vänta. Vi saknar nåt ganska elementärt. Den minen måste bort.
LE
Jag förstår. Kan jag torka av ansiktet?
Ja, det kan hon. Självklart.
JA
Jag kan komma över så här.
Få stopp på skiten. Vi är ur kurs. Hennes morgonrock är stängd igen.
Vill du inte se mig ansikte mot ansikte?
LE
Är det här bra?
Fan ta dig, Nick.
Säg vad du vill, ditt jävla svin!
Titta där. Nu börjar det likna nåt. Låt henne inte stänga morgonrocken.
SEXIGARE
Det var en bra idé. Vi får se hur den fortlöper.
Jag förstår. Ge mig en sekund.
Du är på rätt väg. Fortsätt.
–Okej. –Chord?
Fortsätt.
ÖPPNA MORGONROCKEN
Så där ja... Väldigt snyggt. Det var det här jag menade.
–Fan, det kan inte vara sant. –Vad är det?
Hon måste plockat upp mobilen. Hon ringer till polisen.
–Polisen? –Lugn, jag har blockerat signalen.
Vi är de enda som kan höra henne. Hon är en smart tjej.
Var var vi?
Hon sköter sig jättebra. Kanske lite mer... Mer...
MER
Ibland funkar de enkla sakerna bäst.
Okej... Okej, Nick. Det var allt jag behövde.
–Han har kopplat bort. –Har han? Är du säker?
Du är helt ensam.
Det är över, Jill!
Hjälp mig! Snälla, hjälp mig.
Det är okej. Allt är bra. Hjälp är på väg. Stanna där du är.
Jill! Jill! Nej!
Nej! Nej!
Nevada! Nevada! Det är ingen fara. Vi avlyssnar polisen.
Polisen? Fan, är det långt bort?
De har redan skickat ut patruller.
Fan, fan.
Vad håller han på med? Vad är det?
Jag vet inte.
–Vad vet polisen? –De har det under kontroll.
De vet att han är beväpnad.
Oroa dig inte. De är snart där.
De är framme om nån minut. Helvete. – Titta här.
–Vad är det? –Polisen kontrollerar kamerorna.
–Fanns det kameror i huset? –Hitta Jill! Hon måste vara där.
Där är han. Han är maskerad.
Han står vid en vedhög. Jag ser inte henne.
–Fortsätt att leta. –Det är bara han.
De är framme.
Vad sa du till dem, Pierre? Känner de till om killen på hotellet?
Vad? Vi har inte ringt dem.
–Va? Ringde ni inte till dem? –Nej. De var redan på väg.
–Jag trodde att du hade ringt. –Nej.
–Vem fan gjorde det? –Vänta...
Alla utgångar är säkrare. Ni har grönt ljus.
Han tycks inte ha hört oss.
Vad gör han?
–Vänta ett slag. –Han håller upp en jaktkniv.
Vänta.
–Han plockar upp nåt. –Det är samma vedträd.
–Den misstänkte är på väg. –Han är där inne.
Nu är han fångad.
–Han riktar vedträdet mot er. –Vad i helvete...
Det är en fälla. Han har lurat dem. Det är bara en inspelning.
–Det är en video med tidsfördröjning. –Var är han då?
Helvete. Var ligger hennes hus? Hur tar jag mig dit?
Fan. Jag är ju där. Helvete.
Vänta, vänta, vänta... Stanna! Vi har ett problem, Nevada.
Polisen har gjort en efterlysning. De har spårat kamerans signaler.
–Vad har det fått fram? –Kamerorna pekar på din dator.
Alla kameror i huset är av samma sort som din, Nevada. Vem är han?
Hej, Nick.
–Ledsen, Nick. –Var är du? Var är Jill?
Jag behöver dig för en till sak. Håll dem upptagna några minuter.
Gör det, sen befarar jag att det är över.
Det är dags att ta farväl.
–Vänta, Chord. –Jag vill att du ska veta en sak.
Jag hoppas att du känner skuld för det Jill ska råka ut för.
Det är ditt fel också. Fan!
–Chord? –Där är han. Jag har hittat honom.
Han orsakade en olycka. Han smet. Han kan inte ha hunnit långt.
–Där! –Var är han?
I hörnet av West 24. 800 meter från den kraschade vanen.
–Var är det? –Du är på väg mot honom.
Nej, nej, nej.
–Vart är du på väg? –Hur långt bort är han?
Helvete!
De blockerar vägen! Helvete!
Var är han just nu?
Här, Nevada. Sväng höger vid nästa korsning.
Var är han nu?
Han svänger in på West 12! Du borde se olycksplatsen strax.
–Du måste vända. –Varför?
–Kan jag inte köra bakom? –Nej. Olyckan blockerar dig.
–Du måste svänga höger. –Då tappar han bort honom.
Vad gör du? Sväng höger!
Jag kommer inte ut igen. Släpp in mig på vägen! Flytta på er!
Vi håller på hamna efter. Men stanna inte.
–Var är Chord? –Jag har tappat bort honom.
Det kommer en gränd om hundra meter. Kör in där.
Stanna!
Har vi tappat bort honom? Är Chord borta?
Vi är chanslösa om han inte krockar. Vi kan inte spåra honom.
Vad är det?
Min hemsida. Chord kontrollerar den.
DEN FULLSTÄNDIGA VIDEON BLIR TILLGÄNGLIG OM 30 MINUTER
–Jag gör vad du vill. –Det är inte bara din hemsida.
Det är... jösses... Det är ett massivt virus.
–De flesta sidorna visar samma sak. –En tredjedel av internet.
–Hur kan han göra det? –Jag har ingen aning.
Han använder samma terminal som han tog över min dator med.
Ja.
Ni kunde koppla in er på kamerorna i huset.
Ska vi göra om det? Huset är fullt med poliser.
Nej, inte de. Han har fler. Hans väska är full med dem.
–Du har rätt. –Kan du lokalisera dem?
–Det är svårare när de rör sig. –Jag lyckades!
Jag spårade hemsidan. Jag har hittat honom.
Är det sant? Kommer vi in?
Han upptäckte mig och satte upp en brandvägg. Men jag kopiera en fil.
Vad är det?
Är det...?
Därför kontrollerar han internet. Var fick han tag på servrarna?
–Varför valde du filen? –Titta på namnet.
TRIOPS-TEAM-CALL... Det är vi.
Vänta nu.... Den 16 april. Det var då vi...
–Vad är det? –Det är vårt meddelande.
Minns du inte? Du ringde upp oss sen. Det är din utrustning, Nevada.
Och om det är din utrustning, så är det där du.
Helvete, helvete också... Det där är Nevada!
Den maskerade är Nevada. Han är mitt i ett uppdrag och vi förstör det.
–Om Chord är Nevada, vem är han? –Ingen, han är ett lockbete.
Nevada använde sin uppkoppling, därför misstog vi oss.
–Han har lurat oss. –Jag sa aldrig att jag var Nevada.
–Jag heter Nick. –Där är de.
23 ping pong–kameror. Det är hans bil. Han kör västerut på Endfield.
–Stäng av det där. –Vad? Jill är i bilen.
Koppla bort idioten.
Tänk inte ens tanken. Försök så får du se.
–Talar du franska också, ditt svin? –Jag har aldrig påstått nåt annat.
Vem bryr sig? Varför är vi fortfarande uppkopplade?
Jag berättar om er för polisen då.
Jaså? Vad ska du säga? Vi kommer inte att lämna bevis.
–Jag har dig. –Radera hans hårddisk.
–Allt finns här. –Vad sa du?
Allt är här. Jag gjorde en kopia. Dra åt helvete.
–Varför gjorde du det? –Jag är trött på den här skiten.
–Ska jag svänga vänster eller höger? –Sväng höger på East 2nd.
Chord är i närheten. Jag ska triangulera signalen.
–Vad gör du? – Nick? –Fortsätt tills du når bron.
Det finns nåt som väldigt få vet.
Minns du det här?
Det var Nevada!
Han organiserade stöten, tog lösensumman och skadade tavlan.
Här är polisen som försvann efter att ha ordnat med lösensumman.
Här är restauratören som tog en fantasisumma för att ta bort fläcken.
Titta närmare. Båda är Nevada.
Minns ni när lille Danny räddades och allt var påhittat?
Guineanska influensaepidemin? När Marker Financial försvann?
Nevada låg bakom allt.
Den här var Nevada och den här. Även den här killen.
Han kan vara vem som helst.
Förstår du? Den maskerade mannen är Nevada. Vi borde släppa det.
Kartan! Titta på kartan!
–Han är här. Nick? –Jag ser honom.
Du borde se honom när som helst.
Han kommer köra rakt framför dig om 3, 2, 1...
Han kände inte igen dig.
–Vänta, låt mig försöka en sak. –Vad gör du?
Signalen från kamerorna kan göras om till en enda signal.
Du ser det, va?
När de är så nära kan de skapa en 3D–modell. Det är en väska.
Alla kameror ligger i väskan. Det verkar ligga i bagageutrymmet.
–Vänta. –Vad?
–Gå tillbaka till där du ser botten. –Okej.
Titta hur väskan form förändras.
–Titta där. –En fot.
Det är hennes. Jag tror hon är i bagageutrymmet.
Nick, de senaste fem åren har Nevada gjort 30 revolutionära uppdrag–
–utan att skada en enda person. Han kommer inte att skada henne.
Han har skadat henne tillräckligt.
–Han har rätt, Pierre. –Finns det nåt tvivel att det är han?
Ingen har den här teknologin. Han är den ende som kan ha det.
–Ja, men Nevada hade aldrig... –Man måste vänta till slutet.
Allt faller på plats då. Det gör det alltid.
–Vad är det där? –Är det en mobil?
Ja! Det är hennes mobil.
Vad gör du nu?
Jill? Hör du mig?
Bakom dig, i väskan.
Jill! Hör du mig? Det är killen som pratade med dig tidigare.
–Du? –Jill! Vi ska få ut dig därifrån.
–Hur då? –Tala lågt.
Jag är i bagageutrymmet. Jag är bunden.
–Vi följer efter dig. –Vart för han mig?
Lyssna på mig, Jill. Det finns en kniv i väskan. Du kan nå den.
Du kanske kan skära av repet. Så där.
Lite till vänster, Jill.
–Så där. Känner du bladet? –Ja, jag har den.
–Fan, det blev rött. Håll avståndet. –Nej, nej. Han borde köra fram.
–Han kommer att se honom. –Nej, bete dig bara normalt.
–Fortsätt framåt. –Vänd om, Nick!
Det finns polisbilar öster om er. De kommer fler.
Vad gör han? Varför väntar han där?
Fan! Han såg mig.
De såg dig, Nick. Jag kan inte avleda dem.
Nej, nej, nej.
Vi tappar bort honom.
Helvete.
Sirenerna. Är det du?
Ja, det är jag. Ge mig en minut.
Vad gör du, Jill?
–Det kanske finns en spak. –Vadå för spak?
Sätena kanske är infällbara.
–Vad sa du? –Inget.
–Vad gör du, Jill? –Jag kanske kan komma åt honom.
Vad tänker du göra?
–Jag har en kniv. –Nej, nej. Gör inget. Stanna där.
–Släpp inte kniven, men stanna där. –Sirenerna...
–Vi är bakom dig. Vi är snart ikapp. –Jag hör inte sirenerna.
Han ligger tre kvarter framför. Fortsätt.
Han är framför dig. Du ser honom strax.
Bilen rakt framför mig? Den kommer i motsatt riktning.
–Sa jag inte det? Du ser kartan. –Jag vet. Helvete.
Vänta, Jill. Vi är precis bakom dig. Hör du sirenerna? Vänta då.
Inte i det här bagageutrymmet.
Nevada! Det är jag, Pierre. Triops, i Paris. Nevada?
–Jag har blockerat honom. –Vad? Avblockera Nevada.
–Fan, fan, fan. –Vart ska du, Pierre?
–Pierre? Pierre! Pierre! –Vad står på?
Vart ska du, Pierre?
–Sluta, Pierre! –Jag måste hjälpa Nevada.
–Vad händer? –Lyssna, Pierre.
Fan, fan...
–Nevada! Se upp bakom dig! –Nej!
Nej, nej, nej...
Nej!
Det här är när han ringde upp oss.
Men jag förstår inte. Varför gömmer han sig?
Vad fan, vem är det här?
Vad får er att tro att ni kan kontakta mig så här?
–Nevada? Är du Nevada? –Ja, det är jag.
Jag har precis dödat Nevada.
Det kan ha sett enkelt ut, men det var svårast. Alla servrar är mina.
Nu ska jillgoddardcaught.com bli världens mest populära hemsida.
Det här är vad jag tog med mig, och där finns resten.
Det kommer större bränder, Jill. Du får se det snart.
Jag är ledsen.
Jill? Jill...
Jill... Kan du höra mig?
Chord! Var är Jill?
Där hon alltid har varit...
...på internet.
Jag gör vad du vill. Jag gör vad du vill.
Snälla. Stäng av musiken.
Ta ut cd: n.
Släng ut den.
Skitmusik.
Hej. Beklagar, men det ni ser är ingen stulen video.
Det är ingen inspelning.
Sprängämnena bakom Jill Goddard–
–kommer att explodera om en minut. Jill överlever inte smällen.
Tändhatten är synkroniserad med sidans räknare som ni ser här.
Om över hälften av er som kom för att se den stulna videon lämnar sidan–
–får hon leva. Stannar ni, dör hon. Ni har tio sekunder på er.
Ja...
Det är otroligt.
Du kan titta på det senare. Jag har spelat in allt.
Det här blir sista tagningen.
Om några år kommer alla att få se det.
Då får de veta vad jag gjort för dig. Allt jag sa var sant.
Räknaren var riktig. Vill du veta hur många som lämnade sidan?
Hur många som fruktade för ditt liv?
Jag är ledsen...
Inte ens tio procent av de jävlarna.
Där ser du. Det är världen du lämnar bakom dig.
Förresten... Förlåt att jag fick knocka dig.
"Lämnar bakom"? Vad menar du med det?
Vad gör du?
–Nej! Vänta. –Det är okej. Lugna ner dig.
Vänta.
–Spelar du fortfarande in? –Ja... Gör det nåt?
Nej, men...
–Bara tio procent? –Ja.
Jag tror att jag förstår nu.
Det fanns många sätt att göra det på, men...
...du ville öppna mina ögon, eller hur?
Inget kan komma som en nyhet. Men jag ville att du skulle se det.
Vem är du? Hur vet du så mycket om mig?
Jag har haft ögonen på dig länge. Jag känner dig bättre än nån annan.
Jag vet vad alla gjorde med dig.
När folk ser det här, vill jag inte att de ska se mig bunden.
Jag vill att de ser mig gå för egen maskin.
Nej! Nej! Lyssna på mig, snälla.
Sikta pistolen mot mig. Rikta den mot mig medan jag går in.
Om du är försiktig så kommer folk inte att se den i klippet.
Då tror de att jag valde att gå in.
Jag har varit bunden alltför länge.
Elden kommer att få byggnaden att kollapsa. Ingen hittar oss.
Vi är trygga under en lång tid.
En väldigt lång tid.
–Är vapnet sänkt så ingen ser det? –Ja.
Jag kan börja gå därifrån.
Och du stannar där.
–Okej? –Ja.
Kom närmare så att du ser mig bättre.
Börja filma fötterna och rör dig långsamt upp mot mitt ansikte.
När de ser hur lycklig jag är blir det en överraskning.
–Vilket skräp, Chord. –Vad? Vem är du?
Du vet vem jag är.
–Nevada? –Ja, det stämmer.
Det är patetiskt att du gjort allt det här för att möta en filmstjärna.
Jag kan inte låta dig hållas. Fundera inte ens på att lägga på.
Jag försöker hjälpa dig.
Jag struntar i om de tar dig, men de får inte ta mina servrar, din idiot.
Men nu måste jag rädda dig. Grabben såg ditt ansikte.
–Menar du Nick? Han är död. –Han lever, din dåre.
Nick...
–Men... men... –Rör på dig, din idiot.
Gå och döda honom. Skynda dig!
Jag har koll på polisen. Jag säger till när de är nära.
–Så du lever? –Ja, du klantade dig.
Du kan inte ens skjuta nån i ryggen. Jag hade skottsäker väst på mig.
Det sorgliga är att du hade sett det om du tittat på din inspelning.
Oroa dig inte. Han går ingenstans.
Titta på ögonblicket efter att du sköt mig.
Titta på mig, titta noga.
–Du hörde mig. –Ja, du sa nåt högt.
"Nu ska jillgoddardcaught.com bli världens mest populära hemsida."
Det var min enda ledtråd. Jag kollade upp hemsidan och dess ägare.
Nick Chambers. Det var bara en grabb som runkade vid sin dator.
Så för att hitta dig gjorde jag som så många gånger tidigare:
Spelade en roll. Förändrade mitt ansikte. Jag blev Nick Chambers.
–Din jävel. –Skjut inte!
Inser du inte varför jag fick dig att lämna lagret? Inser du inte det?
Den där grabben vet inget. Han har sovit hela dagen.
Sen jag tog honom på väg till L.A. Han har legat i bagageluckan.
–Vad fan är det frågan om? –Det är med mig du lekt hela natten.
Titta på din skärm.
–Men... –Hej, Chord.
Det visar sig att du är inte ensam med att ha nån i bagageluckan.
Hur är det möjligt?
Det här är den riktige Nick Chambers. Det är ingen fara med honom.
Jag stal hans identitet för att se vem du var och jaga dig.
Det du ser är tidsförskjutet. Den idén fick jag av dig.
När du ser det här har jag nog redan räddat henne.
Den här inspelningen är mitt tack till dig.
Tack, Chord.
Förresten...
Den här cd: n är min. Gruppen heter Suicide och de är grymma.
Fan!
–Hitåt! –Ja.
Fan, fan, fan.
Herregud!
Snälla, öppna luckan. Jill! Snälla, du måste lita på mig...
Jill... Du, du... behöver mig.
Ping pong–kamera–miljö upptäckt
Det är över.
Jösses, alla mina favoritfilmer, musik, böcker...
Min utrustning.
Oroa dig inte. Jag kan få ut oss härifrån, men inte på direkten.
Vi kan vänta att...
Vill du ha en?
...producenterna av "Dark Sky" som är skådespelerskans sista film–
–kommer göra ett officiellt uttalande om några timmar.
Jag är skyldig dig en ursäkt.
Jag har spårat galningen, men jag anade inte hans plan.
Jag visste inte att du var i fara, att han skulle skada dig.
När jag insåg det hann jag inte agera.
Jag tror att jag kunde ha förhindrat det.
Jag kunde ha hindrat allt han...
...allt han...
Ursäkta.
Vem fan är du?
Va? Jag är... ingen.
–Vad tänker du göra efter det här? –Försvinna.
Jag skulle uppskatta om du inte talar om mig.
Vad tjänar jag på det? Vad får jag ut av att inte berätta om dig.
Medan internet återhämtar sig från attacken–
–så säljer biljetterna till "Dark Sky, den tredje vågen" rekordbra.
Det är en tragedi, men bästa sättet att ära henne–
–är att njuta av hennes arbete.
Hon var i sina bästa år i livet och karriären. Hon älskade filmen.
Hon var hänförd av sitt arbete. Jag kan inte greppa det här.
–Jag vill också det. –Vad vill du?
Försvinna.
–Visst. –Hur länge då?
Tillräckligt länge.